Carrie Bradshaw kender god sex (og er ikke bange for at spørge)
kyllingedansen
Der bor over syv millioner mennesker i New York, eksklusive besøgende.
Besøgende er afgørende for byens økonomi.
De fleste singler på Manhattan køber ikke møbler
før de står over for at få overnattende gæster.
- Fed sofa. Hvor kommer den fra? - Aner det ikke.
Alt i Mirandas nye lejlighed var udvalgt og arrangeret
af Charlottes ven Madeline Dunn, indretningsarkitekt.
- Jeg har ledt efter sådan en. - Det er en meget stilfuld sovesofa.
Sofabordet kommer i morgen
Tak.
- Er det en sovesofa? - Det var den, der startede det hele.
Jeg havde brug for en sovesofa til Jeremy.
Hvis han sover på den, mens han bor i min skønne lejlighed
kaster jeg mig ud ad vinduet.
Jeremy var Mirandas gamle ven, som havde boet i London i flere år.
Han kom til New York for at undersøge jobmarkedet.
Miranda foreslog, at han boede hos hende
fordi hans emails var begyndt at blive småflirtende.
I mellemtiden var jeg blevet hyppig gæst hos Big.
Har du en ekstra tandbørste, jeg kan låne?
- En ekstra tandbørste? - Jeg køber en ny til dig.
Undskyld.
Der er kun et pink børstehoved, og det gav Big til mig.
Det var det mest opmuntrende øjeblik i vores forhold indtil nu.
Da Jeremy kom, var han sødere, end Miranda huskede ham.
- Jeg er vild med din lejlighed. - Tak. Hvordan går det så?
Især da han sagde...
Jeg er træt af stævnemøder. Jeg er klar til at gifte mig.
- Miranda, er du her? - Kommer!
- Det må være mit sofabord. - Mit sofabord tør ikke gå ud alene.
Jeg håber, du kan lide lakken. Den er lidt mørkere end ventet.
- Undskyld, jeg afbryder. - Det er smukt. Er det Biedermeier?
Inspireret af Biedermeier. Godt set.
Jeg er afhængig af arkitektblade. Jeremy Fields.
- Undskyld. Dette er... - Madeline. Madeline Dunn.
En fornøjelse.
Tak, fordi du kom med bordet. Vi var lige på vej ud til middag.
Har du lyst til tage med?
I sidste uge lavede jeg et interview på en restaurant...
Miranda befandt sig i den situation, alle kvinder drømmer om:
Hun var på et vellykket første stævnemøde.
"Pas på du ikke tygger på et hag!!"
Desværre var det ikke hendes eget.
Jeg bør følge Jeremy hjem. Du må have jetlag.
Jeg har det faktisk fint. Jeg sov på flyveren.
- Nå, men jeg er ret træt. - Vil du gerne gå?
Nej, ikke hvis du...
Gå bare i forvejen. Jeg finder selv tilbage.
Selvfølgelig, vi behøver ikke...
Men jeg har glemt at få lavet en nøgle til dig.
Jeremy kan låne min nøgle?
Selvfølgelig.
Jeg gav dig en nøgle.
Nå, men godnat så.
En uge efter holdt Miranda afskedsfest for Jeremy.
Jeg vil gerne udbringe en skål for min gode ven Miranda
som ikke bare gav mig husly, men nu også fejrer min afgang.
Jeg forstår hentydningen, Miranda.
Jeg vil især takke hende for at præsentere mig for Madeline
en utrolig kvinde, som må være fuld, for jeg har friet, og hun sagde ja!
Det eneste, der blev taget afsked med, var Mirandas drøm.
Tillykke.
Is. Vi må have mere is.
Man siger, at når man får sit eget, vil nogen fri til en.
Jeg troede, det ville være mig.
Hun skylder dig en måneds husleje.
- De har lige mødt hinanden. - Det er kærlighed ved første blik.
Nej. Det er to mennesker, der retfærdiggør en uges bolleri.
På mine møbler. De ryger ud.
Det er opmuntrende. Selv om man ikke er sammen med en
kan man blive forlovet i løbet af et par uger.
Eller komme sammen med en i et år og få et elektrisk tandbørstehoved.
Hvorfor er kvinder så vilde efter at blive gift?
Gifte folk vil jo bare være single igen.
Hvis man er single, er verden ens tagselvbord.
Er det her, Jeremy Fields forlovelsesfest foregår?
Ved den røde markise. Og det er en afskedsfest.
- Skal jeg følge dig derhen? - Var du selv på vej?
Jeg gik, fordi der ikke var nogle flotte mænd
men det ændrer sig måske nu.
Min lejlighed bringer alle held, undtagen mig.
Hvilken lejlighed bringer ikke Samantha held?
Det er alt sammen din skyld. Du præsenterede mig for Madeline.
Hvis jeg havde hyret en bøsse, var det aldrig sket.
Så havde de aldrig mødt hinanden.
Og Jeremy havde forelsket sig i mig.
Hvorfor ikke mig? Hvad gør jeg galt? Er jeg usynlig?
- Kan jeg hjælpe Dem? - Jeg bor her!
Den aften havde jeg brug for at tale om oplevelsen.
Jeg har lige været til en fest
hvor to, der lige havde mødt hinanden, annoncerede deres forlovelse.
- Og? - Er det ikke lidt rystende?
Vi er i New York, intet er rystende. Her tisser folk på gaden.
Men de mener, at de er sjælevenner.
- Brugte de ordet "sjælevenner"? - Adskillige gange.
Jeg giver dem tre måneder. Hvad har du på?
- Tror du på øjeblikkelig kærlighed? - Jeg tror på øjeblikkeligt begær.
- Jeg mener det alvorligt. - Det gør jeg også.
Kom nu, giv mig en beskrivelse.
En top, stropløs. Denim.
- Sov du, da jeg ringede? - Ja.
- Undskyld. - Det gør ikke noget.
Men næste gang, skal du stå foran min dør... nøgen.
Jeg begyndte at spekulere.
I en kynisk by som New York
er det da stadig muligt at tro på kærlighed ved første blik?
Jeg havde opgivet tanken, men nu ved jeg
at troen på kærlighed ved første blik afhænger af, om man har prøvet det.
Det er en Hollywood-fantasi. Det er for overfladisk til New York.
Her forlanger kvinder en blodprøve, før de udleverer deres telefonnummer.
Hvordan kan man tro på kærlighed ved første blik
i en by, hvor folk onanerer i toget?
En pige, der skal giftes om fire uger, har ikke tid til at drikke kaffe
så jeg tilbragte en time med Madeline i planlægningens tegn.
Blomster, blomster overalt!
Brudepigerne skal bære forskellige blomster. Tulipaner, iriser, liljer...
Charlotte skal bære tulipanerne. Vidste du, hun skal være brudepige?
Vi bad Miranda lave gæstebogen, fordi hun introducerede os.
Og Carrie... Jeg er stor fan af din spalte.
Vil du skrive noget, du kan læse op til brylluppet?
- Hvad vil hun have dig til at skrive? - Et kærlighedsdigt.
- Jeg håber, du afslog. - Hvordan kan man afslå?
Hvis jeg vidste det, stod jeg ikke for gæstebogen.
Hvorfor sagde jeg ja? Jeg skriver om sex, ikke kærlighed.
Jeg bliver nok nødt til at gifte mig. Den fyr, jeg mødte hos Miranda...
Hvis du er blevet forlovet, sælger jeg lejligheden.
Næppe.
Den aften tog vi hjem til mig.
Riv mig i håret, riv mig i håret!
Det virkede så bekendt. Hun fik et deja-knald.
- Hvad er der i vejen? - Jeg har været i seng med dig før.
- Ja, for 15 år siden. - Hvorfor sagde du ikke noget?
Jeg troede, det tændte dig at lege fremmede.
- Det var en slags genforening. - Hvordan kunne du glemme ham?
Hun har haft i hundredvis.
Du delte ikke en taxa med fyren. Du gik i seng med ham.
- Måske gjorde vi det i en taxa. - Jeg gad godt glemme visse af mine.
- Jeg har lavet en liste. - Hvor sødt: "Mænd, jeg skal huske"!
Jeg er løbet tør for mænd at bolle. Jeg må enten gifte mig eller flytte.
- Yndigt! Må jeg bruge det i digtet? - Værsgo.
- Vent, til I ser min brudepigekjole. - Er den hæslig?
Nej, vi måtte selv vælge den. Den er i sort satin med bar ryg.
- Ret sexet for en brudepige. - Det eneste krav var farven.
Rolig nu, søde.
Jeg har været smagfuld og passende til syv bryllupper.
Det er altid: "Kig ikke på mig, kig på bruden."
Denne gang skal folk kigge på mig!
Dette lynbryllup var stressende
for alle undtagen bruden og gommen.
Aftenen efter begik jeg den fejl at fortælle Big om digtet.
Elske, helse, pelse. Pelse er godt.
At elske er en helse. Eller som store, bløde pelse.
Det er muligt, jeg har det fra et lykønskningskort.
- Tak. - Hvad? Det er sjovt.
Det skal ikke være sjovt. Det er til et bryllup.
- Nogle tager bryllupper alvorligt. - Så duer "rebelske" nok ikke.
- Hvornår er brylluppet? - Ligegyldigt. Du skal ikke med.
Jo, jeg skal.
Jeg vil høre dig sige "elske, helse, pelse".
"Fire uger senere..."
Det gik godt med Big og mig. Han tog med mig til et bryllup!
Må jeg have lov til at sige... wow!
Jeg er ikke helt klar. Du skal lige skrive på kortet.
Jeg behøver ikke at skrive på det.
Dit navn står også på invitationen.
Gør det?
For en gangs skyld står der ikke "Carrie Bradshaw og ledsager".
Hvor fik de mit navn fra?
Madeline har vel spurgt Charlotte eller en eller anden.
Hvis du ikke vil skrive under, så lad være.
Vil I skrive i gæstebogen?
Vil du skrive i gæstebogen?
I det mindste kan vi se, hvem der kommer alene.
Man kunne altid regne med, at Samantha
forvandlede det sure i livet til et elskovsmiddel.
- Hvor vil du have gaverne? - Jeg står ikke for gaverne.
Åh, Gud! Min genganger er her!
Selvfølgelig. Du mødte ham til forlovelsesfesten.
Jeg må til at lave en liste. Jeg må også til at tylle drinks.
Hvor er Big?
- Derinde og kede sig. - Det er mit område.
Bør det gå mig på, at han ikke ville skrive på kortet?
Godt, jeg ikke bad ham skrive i gæstebogen.
Det havde været den sidste dråbe.
Charlotte mente det med kjolen. Hun var iøjnefaldende.
- Nej, hvor er du flot! - Du altforbarmende.
Jeg er alt for sent på den.
- Brudens eller gommens side? - Jeg er brudepige.
Er du Charlotte? Martin Healey. Jeg skal følge dig ned ad kirkegulvet.
Hele sit liv havde Charlotte drømt om at gøre nøjagtig det
med en nøjagtig som Martin.
Jeg viser dig, hvor du skal stå.
Så du det? Han overså mig fuldstændig.
Mens Miranda følte sig usynlig, følte jeg mig alt for synlig.
Står jeg i programmet? Jeg kender knap nok brudeparret.
- De kender knap nok hinanden. - Jeg skal på inden fisken.
Står jeg der? Nej, naturligvis ikke.
- Jeg må hellere finde Big. - Jeg går med.
Kan du godt gå fra gæstebogen?
Folk kender godt proceduren med gæstebogen.
Ceremonien var kort og fin, ligesom forlovelsen.
...de nygifte: Mr Jeremy Fields og mrs Madeline Dunn Fields.
Utroligt.
Det tog hende et år at finde bordet, men fire uger at planlægge brylluppet.
Dit bord holder garanteret længere end hendes ægteskab.
Folk har sagt mange pæne ting om Jeremy.
Nu vil jeg gøre indsigelser.
- Jeg har kendt Jeremy længe. - Det kan man ikke sige, bruden har.
Jeg håber, at jeg får det, som I to har:
8.000 små servietter med mit navn på.
Og selvfølgelig en at elske.
Skål!
Og nu til et helt specielt indslag.
En af mine ynlingsskribenter, Carrie Bradshaw
vil gerne recitere et digt, hun har skrevet til lejligheden.
Pis.
Da jeg gik op til mikrofonen, kunne jeg kun tænke på en ting:
At være levende død.
Hans goddag var slutningen på hendes slutning
Hendes latter var det første skridt ned ad kirkegulvet
Hans hånd ville ligge i hendes for evigt
Hans for evigt var så enkelt som hendes smil
Og pludselig slog det mig: De forpligtede sig til et liv sammen
og jeg kunne ikke engang få en fyrs navn på et kort sammen med mit.
Han sagde, at hun var det, der manglede i hans liv
Hun sagde, at hun vidste det straks.
Hun var et spørgsmål, der skulle besvares
Og hans svar var ja.
Jeg blev nødt til at tage øjeblikket til mig
og foregive, at mine tårer var glædestårer.
Må jeg bede om salatdressingen?
- Jeg vil også have tre-fire børn. - Hund eller kat?
Jeg synes, at dette skal være vores sang.
Så må vi hellere danse.
Skal de nu også giftes?
Undskyld. Jeg måtte tage telefonen. Gik jeg glip af noget?
Du gik glip af mit digt og det meste af receptionen
men en stille dans kan få mig til at tilgive dig.
Jeg hader at danse der, hvor folk sidder og spiser.
Nå, men så går jeg op i baren, hvor folk drikker.
Hils min ledsager fra mig.
- Jeg tror, jeg har mødt dig før. - Det er meget muligt, vi har bollet.
- Jeg kender dig vist fra college. - Så bollede vi sikkert på college.
- En cosmopolitan til, tak. - Og en whisky.
Den berømte poet, Carrie Bradshaw.
Kan vi ikke tale om noget andet?
Det var perfekt. Bortset fra tuderiet. Hvorfor græd du?
Big talte i telefon under mit digt.
Det var ikke vigtigt for ham. Intet er vigtigt for ham.
Den ansvarlige for gæstebogen skal også lægge gaverne i bilen.
Hjælper I, eller skal jeg vente på nogle andre, der ikke ser mig?
Jeg hjælper dig. Hvor vil du vente?
Hvis de gifter sig inden for en måned, møder jeg ikke op.
- Pas på. Den er fra mig. - Hvad giver du dem?
De dansende frøer.
Selv om hun var ved at bryde hastighedsrekorden for forhold
tog Charlotte ansvaret som brudepige meget alvorligt.
- Er det ikke smukt? - Hvordan skal vi gøre det her?
Vi sprøjter skum på møblerne og skriver sjove ting på spejlet.
Nogle smider kondomer på sengen, men jeg foretrækker rosenblade.
Jeg ville gerne vågne op dækket af rosenblade.
Det hele var så romantisk. Sengen, rosenbladene...
...Sengen.
Det var ikke deres tredje date, men de havde både spist og danset.
Charlotte var bange for, at hun havde dummet sig
ved at gå i seng med en potentiel ægtemand.
- Så skete der noget vidunderligt. - Du skal møde mine forældre.
Charlotte var på banen igen.
Så du os? Vi har danset løs.
- Vil du have en gratis lektion? - Min far er en fortrinlig danser.
Meget gerne.
Er hun den eneste ene?
Du danser godt.
- Må jeg afbryde? - Så skidt da.
Er han ikke skøn? Han er meget klog. Han er mit forbillede.
Han tog mig altid med på kontoret...
Din far gramsede lige på mig.
Mens vi dansede, kom hans hånd...
Mine forældre har været gift i 50 år.
Min far ville ikke gramse på en pige, fordi hun ser billig ud.
Charlotte indså, at Martin ikke ville tage hendes parti nu eller senere.
Betød de sidste fire en halv time intet for dig?
Pokkers! Vi gik glip af kyllingedansen.
Undskyld, har I set min ledsager?
Undskyld. Jeg skulle hjælpe Miranda med gaverne.
- Er du klar til at gå? - Har de skåret kagen?
Det ved jeg ikke, men jeg ved, hvordan det går.
Hvis du vil gå, så gå.
- Hvad er der i vejen? - Du ville ikke skrive på kortet.
Kortet?
Jeg tror ikke, vi ønsker de samme ting.
Såsom kage?
Jeg vil have en, der vil stå ved min side til det sidste...
...af et bryllup.
- Jeg bliver. - Gør du?
Enlige damer, nu skal brudebuketten kastes.
- Sker det ikke til sidst? - Tillykke. Der var du heldig.
Jeg siger farvel til mine venner.
Det store øjeblik.
Big og jeg tager hjem. Han har nået sin smertetærskel.
Er I klar?
En, to, tre!
- Godt, piger. Vi ses i morgen. - Godnat.
Lad os finde vores frakker.
Nogle folk ved, at de skal være sammen for evigt.
Jeg vidste, jeg skulle hjem og spise kage i sengen med Big.
Måske er vi mere til de "bløde pelse".